Det forna feodala Japan, ett land höljt i dunkel, förbjudet för utlänningar.
En grupp av magiska öar, hem för häxor och demoner.
En nation av rivaliserande provinser-
-vars herrar styrdes av en shogun med absolut makt.
Freden i riket upphölls av samurajer, mästare på svärd-
-vars uppgift var att skydda sin herre och sin provins till varje pris.
Om en samuraj någonsin förlorar eller sviker sin herre-
-får han utstå den största skammen i hela det japanska samhället.
Han blir en "Ronin".
Att känna till historien om de 47 Ronin, är att känna till hela Japans historia.
Det började med en pojke.
Ingen visste var han kom ifrån, eller hur han fann sin väg till Ako.
Några sa att han var en bortbyting, inte bättre än ett djur.
Många trodde att han hade uppfostrats av Tengu, demonerna i skogen.
Att de hade undervisat honom i mörkrets krafter, i sin konst att döda.
Det onda han hade flytt ifrån, hade märkt honom.
Oishi!
Min Herre, det är en demon.
Han är ett barn, precis som du.
Hjälp mig att lyfta upp honom, Oishi.
Lord Asano, i provinsen Ako, räddade honom den dagen.
Han såg något i pojken som Oishi inte såg.
Lord Asano dotter, Mika, såg det också.
Mikas far, tillät pojken att bo bland dem, mot sin samurajs vilja.
- Titta. Vad ser du? - En gren?
Nej. Det är en hjort.
Den gick den här vägen.
Behåll det, Kai.
Samurajen trodde att hans närvaro skulle föra olycka till deras rike.
Mika såg bara en mild pojke.
Trots att han levde som en utstött, var Kai besluten att återgälda kärleken-
-han fått från Mika och hennes far, till varje pris.
Kai.
- Nå? - Det är något fel med varelsen.
Den är uppe på höjden, men kommer ner hit för att jaga.
Det skulle vara säkrare att göra en fälla, och vänta på den här.
Den är uppe på höjden, Herre Asano.
- Min Herre? - Döda den!
Jag skulle hellre ha dödats av odjuret, än räddas av ett halvblod.
Yasuno!
Riket Ako, är skyldig dig en stor tjänst, Yasuno.
Vi kan äntligen välkomna Shogun utan rädsla.
- För Ako! - För Ako!
Bra gjort.
Lord Kira. Härskare i den rivaliserande provinsen Nagato.
Gå ut.
Gå ut!
Lever, Herre Asano?
Ja.
Att vara värd för Shogunturneringen är en stor ära för min far.
Allt måste vara perfekt.
Lady, Mika.
Herre Asano, och jaktlaget har återvänt. De dödade odjuret.
Far!
Jag var orolig.
Jakten tog längre tid än förväntat. Yasuno, visade ett stort mod.
Är någon illa skadad?
Vem tittar du efter?
- Är allt förberett för Shoguns ankomst? - Ja, far.
Jag vill att hela Ako delar äran med att vara värd för vår stora befälhavare.
Jag har gjort ett särskilt arrangemang för de besökande herrarna.
Jag har befallt att standar sätts upp längs hela vägen.
Din mor skulle ha varit stolt.
- Jag var orolig. - Du oroar dig alltid.
Han vill ha ditt gillande. Chikara, tränar så fort han får en chans.
Min dam, Kai har återvänt.
- De sa att du var skadad. - Det är ingenting, min dam.
Din rygg.
Sitt ner.
Någon borde ha skött om det här tidigare.
Tack.
Jag såg skammen i Yasunos ögon, när de lovprisade honom.
Även när du försöker hjälpa dem, hatar de dig.
Din fars samurajer har alltid behandlat mig så bra som man kan förvänta sig.
Och du nöjer dig med det?
Det är allt jag känner till.
Det behöver det inte vara, Kai.
Det här är inget lämpligt ställe för er, min dam.
Skickar du bort mig?
- Säg att du inte älskar mig. - Jag kommer alltid att älska dig.
Men du har din plats, och jag har min.
Asano Takumi no Kami, Akos härskare.
Hans Höghet, Shogun Tokugawa, herre över provinserna, och hela Japans mästare-
-tackar för ert välkomnande.
Herre Asano, min vän.
Ako, är magnifikt, som alltid.
Vi ser med glädje fram mot morgondagens turnering.
Store Shogun Tokugawa Tsunayoshi...
Far.
Vad gör du i mitt hem?
Förra veckan, på jakten, såg jag en räv. Jag insåg inte då att det var en häxa.
Jag tror jag såg samma varelse ikväll igen.
Hon var i mänsklig form, bland adelsmännens bihustrur.
Min Herre.
De säger att bara demoner har kraften att se förbi en häxas förklädnad.
Är du en demon?
Nej.
Då tror jag att du helt enkelt är förhäxad av en vacker flicka.
Herre Asano, får vi presentera Herre Kira Yoshinaka-
-mästaren i Nagato, från de norra provinserna.
Ako, är lika vacker som vanligt, Herre Asano.
Vi är hedrade av ert besök, Herre Kira.
Jag ser fram emot turneringen.
Jag hade ingen aning om att din konkubin var så vacker, Herre Asano.
Hon är min dotter.
Förlåt mig, min dam.
Får jag be att din dotter sitter med oss? Som kompensation för min oartighet.
Far, vem är det?
Min kämpe.
Jag är säker på att din fars turnering kommer att bli en jämn tävling.
Yasuno.
Yasuno. Yasuno!
Yasuno!
- Vad är det med honom? - Häxkonster. Hämta din far.
Vi har inte tid till det.
Har vi ingen kämpe, blir Ako utskämt. Endast en samuraj, får kämpa.
Nu räcker det.
Er kämpe?
Kämpar, förbered er för strid! Ge dem svärden!
Stopp!
Du är ingen samuraj.
Döda den.
Nej!
Förlåt mig, min Herre. Felet är mitt.
Ta av hans rustning. Slå honom.
Stopp!
Förlåt mig.
- Min Herre! - Inte nu!
Far, snälla!
Herre Asanos sinne, är förvirrat. Det är dags att inta Ako.
Det är vad du har hoppats på, och det vi har planerat.
Vad är du rädd för, min Herre?
Visa mig ditt mod. Ge mig ditt hjärta.
Efter det här, finns ingen återvändo. Du är bunden till mig, och jag till dig.
Floder av blod, och berg av lik, kommer inte att stå i vägen.
Ej heller änkornas tårar. Hitta din avund och ditt hat...
...och jag kommer att ge dig allt du önskar.
Far.
Far!
Mika.
Far!
Mika.
Far!
Hjälp!
Vad är det här?
Far!
Alla återgår till sina poster!
Lagen är tydlig.
Du har angripit en obeväpnad gäst, och har dragit skam över ditt hem.
Straffet är döden.
På grund av din rang, och det du har gjort för Ako-
-tillåter jag dig att återfå hedern för dig och ditt hus, genom seppuku-
-självmord, så att du kan visa det mod och värdighet i döden-
-som du en gång visade i livet.
Shogun kunde ha fått mig hängd som en brottsling.
I stället har han låtit mig ta mitt liv med heder.
Ni var förtrollad, min Herre. Ert sinne var förgiftat.
Om jag accepterar mitt öde-
-kommer ingen att ifrågasätta vårt folks heder, eller straffa dem för mitt brott.
Lova mig, att skydda Mika, och Ako, från våra fiender.
Min Herre.
Jag är redo, Oishi.
Och när jag dör, skulle jag bli hedrad om du kunde vara min sekond, min vän.
Far!
Låt dem inte se att du gråter.
Nej.
- Vi måste ha hämnd. - Oavsett priset, är det vår plikt.
Min Herre, vad vill du att vi gör?
Om vi kämpar nu, dör vi.
Och inte bara vi. Alla i Ako, kommer att dödas.
Vi måste tänka på dem först.
Gift, min dam. Det tar bort din smärta.
Vi har inte förlorat Ako ännu.
Ers Höghet.
Lady Asano, jag beklagar din fars död. Han accepterade det med värdighet.
Ers Höghet, som min fars enda barn-
-ber jag om att få förvalta hans mark tills jag gifter mig.
Jag har redan övervägt det, min dam.
Så att det inte blir någon fejd mellan era klaner-
-bestämmer jag att, från dags dato, det bara ska vara en.
Förseglat genom de äktenskapliga banden mellan dig och Herre Kira.
Du beviljas att sörja ett år.
Men du kommer att vara gäst hos Herre Kira tills du är gift.
Oishi.
Du är nu Ronin. En herrelös samuraj.
Jag förbjuder dig att söka hämnd för Herre Asanos död.
Herre Kira, Jag lämnar Ako, till dig.
Från och med nu, är ni förvisade från den här marken.
De som stannar, kommer att jagas och avrättas.
Du kommer aldrig att återse honom, min dam. Ta en sista titt.
Jag litar inte på Oishi. Han är inte längre skyddad av sin rang.
Kasta honom i gropen. Bryt ner hans vilja.
Far!
Far.
- Försvinn! Bort bort från mig. - Chikara, hjälp honom upp.
Var är mina män?
- De har alla lämnat Ako. - Och Lady Asano?
Hennes sorgetid är nästan över.
Herre Kira tog henne till sitt slott, för att förbereda deras bröllop.
Chikara, vad hände med halvblodet?
Kiras män tog honom till Dutch Island, och sålde honom som slav.
Vi behöver tre hästar.
Nu.
Riku.
Du måste få hela världen att tro, att vi är skilda.
Det är enda sättet att skydda dig, från vad jag måste göra.
Ingen annan än du och jag kan förstå att du är-
-och alltid kommer att vara, glädjen i mitt liv.
Jag är hustru till en samuraj.
Oavsett vad din plikt är, är det också min.
Visa dem det här, och be dem att möta mig vid Black Lake, om en vecka.
Kom ihåg, fiender ser.
Hej, främling. Vad gör du här?
Jag letar efter ett halvblod.
Lycka till, samuraj!
Halvblod! Halvblod! Halvblod!
Kai!
Det är, Oishi.
Kai!
Det är jag!
Kai! Lady Asano! Mika!
Hon behöver din hjälp.
Kai! Kira gifter sig snart med Mika. Vi måste stoppa honom! Förstår du?
Nu!
- Lady Asano, gifter sig om en vecka. - Varför bryr du dig?
- När Kira tog henne, stod du på knä. - Vi skulle ha dödats allihop. Du också.
- Vad gör hennes död för nytta? - Till vilken nytta är jag för dig?
Antingen följer du mig, eller så återvänder du.
Vänd mig inte ryggen, ronin. Följa dig till vad?
Kira har 1000 män under sitt befäl. Han är också skyddad av häxkonster.
- När jag sa det, vände du mig ryggen. - Jag hade fel. Jag svek min herre.
Jag vet inte vem eller vad du är, men jag behöver din hjälp.
Kläder.
Jag följer med dig, men om du knäböjer för Kira igen, halshugger jag dig.
- Var har du lärt dig att slåss så där? - Från demoner.
Min Herre, förlåt mig.
Halvblodet har rymt från Dutch island. De säger att en samuraj hjälpte honom.
Oishi.
Hitta Oishi. Jag vill se honom död.
Yasuno, det är Oishi!
Han är tillbaka!
- Far. - Bra gjort, Chikara.
I dag kanske vi är ronin, men nu är tiden inne.
Vad jag föreslår slutar i döden.
Även om vi lyckas, kommer vi att hängas, för att vi har trotsat Shoguns order.
Jag lovar inför er, att jag inte kommer att vila förrän rättvisa har skipas.
Kommer inte att sova, förrän vår herre ligger i fred.
Och kommer inte att be, om det inte är att be om himlens förlåtelse-
-att skicka Kira till helvetet!
Det finns bara två vägar in. Huvudporten här...
...och här, under den västra muren. Båda är hårt bevakade.
Vår bästa chans är att slå till när Kira lämnar tryggheten i sin fästning.
Han kommer att resa till sina förfäders helgedom, för böner.
Vi vet inte ännu när han reser.
Isogai, rid till hans tempelstad, se vad du kan ta reda på.
Kom ihåg, att även nära heliga platser finns det gott om lösmynta besökare.
Även om vi vet vägen, behöver vi fler män till ett bakhåll.
Då kommer vi att få dem.
Du, Chuzaemon och Okuda, samlar in så många samurajer ni kan-
-och möter oss på bondgården Horibe, har hittat till oss.
Förlåt mig, sir, men hur kan vi lyckas utan bra svärd?
Ta mitt. När vi möts igen, har jag fler som väntar på dig.
Resten av oss rider till, Uetsu. Där finns de bästa svärdsmakarna i hela landet.
- Varför är halvblodet här? - Jag bad honom komma.
Vi kan inte ta honom med oss. Han är ingen samuraj.
Ingen av oss är samuraj längre.
Vilka är ni?
Vi är bönder från Shimobe, sir. Vi har kommit för att köpa verktyg.
Det är, Herre Kiras by nu.
Det här är inte en bondes händer.
Ta svärden, allt ni kan rädda. Vi behöver fler.
Hjälp honom.
Ät, min dam.
Tror du jag bryr mig, om du svälter?
Snart är min herre härskare över hela Japan-
-och du kan ta ditt liv, som din far. - Du dödade min far.
Var det inte du som krossade hans hjärta?
Du förrådde honom med din lust.
Vi kan gå till, Hida. De ger oss vapen.
Du hittar ingenting i Hida. Kiras män har tagit över hela regionen.
Det finns ett annat sätt.
Du hittar svärd i Sea of Trees. I Tengu Forest.
- Det är bara en myt. - Jag har sett dem.
Hur känner du till Tengu Forest?
Jag växte upp där, innan jag flydde till Ako.
Ärren på ditt huvud. Är det de som har märkt dig?
Ja.
- Och lärt dig att slåss? - Att döda.
De har många märkliga magiska sätt för att skydda sig själva och sin tro.
De ville visa mig att det här livet bara kunde erbjuda död.
De ville att jag skulle bli som dem, och avsäga mig världen.
Jag svor att aldrig använda de magiska krafterna de lärde mig.
Även att jag fortfarande var ett barn, visste jag att jag inte tillhörde dem.
Och tror du att de här, Tengu, skulle ge oss vapen?
De kommer att pröva oss.
Min fru slutar inte tjata.
Hon vill ha den bästa utsikten över Herre Kiras procession.
Procession? Vilken procession?
Inte ens Kiras egna vakter vet när han tänker lämna sin fästning.
Han kommer att skynda sig tillbaka innan någon vaknar.
Vad heter du?
Yuki.
Var kommer du ifrån, Yuki?
Du har kommit tillbaka.
- Är vi vilse? - Nej, de vet att vi är här.
- Vad är det för ljud? - Andar.
De gamla och sjukas andar som är lämnade här för att dö.
Oönskade barn, också.
Bara du.
- Jag följer med dig. - Nej.
Gör som han säger.
Stanna här.
Vad som än händer där inne, vad du än ser, dra inte ditt vapen.
Vänta här.
Hur vet vi att halvblodet inte har lett honom i en fälla?
Oishi, litar på honom.
Naturligtvis, han har inget val. Vi behöver vapen.
Om han inte kommer tillbaka snart, går jag efter honom.
Så den skräckslagna pojken återvänder som en man.
Jag har kommit för att be om din hjälp. Vi behöver svärd.
Så ta det.
De svärden smiddes till försvar mot människors hat.
Människor som förföljde oss för vår tro.
Samma människor som föraktar dig för att du är annorlunda.
- Och nu är du här för att hjälpa dem. - De är bra män. Deras sak är rättfärdig.
Många kommer för vårt stål, men ingen återvänder.
Du sa till honom att inte dra sitt svärd. Om han gör det...
...kommer han och hans män, att dö.
Var det värt det? Det du hittade i andra världen?
Kärlek till en kvinna, du aldrig kan få?
Ja.
Låt mig berätta om kärlek, Kai.
Den nattens kärlek, som förde dig till den här världen.
En engelsk sjöman och en bondflicka.
Din kärleksfulla mor övergav dig för att dö i de här skogarna.
Ett monster, ett halvblodsbarn.
Ändå när vi hittade dig, accepterade vi dig, utbildade dig.
Vi lärde dig många saker. Men du flydde, och vände ryggen åt de gåvorna.
Dödens gåvor.
Oavsett vad du gör, kommer Mika aldrig att bli din, i det här livet.
Då ska jag gå i döden, och be, att jag hittar henne i nästa.
Sir?
Vad gör ni här? Jag sa till er att stanna.
Nej! Yasuno!
Dra ditt svärd.
Rädda dem.
Dra ditt svärd.
Rädda dem.
Dra ditt svärd!
Rädda dina män.
Inget mer prat.
Kan du ge mig det jag ber om?
Ta bladet, Kai. Om du kan nå det före mig.
Rädda dina män. Hjälp dem.
Dra ditt svärd, Oishi.
Rädda dem.
Chikara!
En gåva, inte att förglömma.
Du klarade testet. Dina män är säkra. Du har fått dina svärd.
Vad är så speciellt med de här svärden? Vad kan de göra?
- Det beror på. - På vad?
Vem som använder dem.
Vad sägs om en lång, stark, modig man som jag?
De skär.
Jag tror att mitt är sönder.
- Ditt svärd. - Behåll det, Hazama. Vi har fler.
Jag har informationen du begärde. Kira, reser till förfädernas helgedom ikväll.
Bra gjort. Kom, Isogai. Samla ihop männen.
Far. Jag vill följa med dig.
Nej. Horibe, stanna hos honom.
Jag rider till mina förfäders helgedom och framför ett tack för vårt bröllop.
Är det något du vill att jag ska be för?
- Min Herre gillar inte mitt svar. - Du kan se ner på mig, min dam.
Men våra barn, och deras barn, kommer att vara av samma blod.
Var försiktig, Hazama.
Förlåt.
Det är en fälla! Tillbaka! Tillbaka!
Gå undan!
Yasuno!
Oishi, hjälp mig! Det är Basho.
Hazama!
- Nej! - Oishi!
Det tillhörde Oishi, min Herre.
Ditt halvblod är död.
Tillika dussintals av din fars män.
Alla dog, när de försökte rädda dig.
Kanske du nu förstår, priset för din kärlek.
Jag lovade min herre, att jag inte skulle kröka ett hår på ditt huvud.
Men vad du gör mot dig själv, är inte mina bekymmer.
God natt.
Kai. Jag har en bekännelse.
När jag var pojke, brukade jag vänta i skogen utanför din hydda-
-och när du kom ut, kastade jag sten på dig, och sedan gömde jag mig.
Jag visste att det var du. Din mage stack fram mellan träden.
Förlåt, Kai. Du är en bra man.
Jag borde ha agerat den dagen Herre Asano dog.
Vår vrede borde ha varit plötslig och snabb.
Sen, även om vi hade misslyckats, skulle det ha varit med heder.
Du är samuraj.
Vi har fortfarande svärd och fördelen i en överraskning.
Kira, tror att vi är spöken.
Vi kan använda det, vända det till vår fördel.
Han väntar oss inte. Vi kan fortfarande göra det vi kom för.
Ät.
- Din arm? - Bra.
Gå och hämta din far.
Stanna där ni är!
Vad betyder det här?
Vi är inte någon bytrupp som låter oss hejdas av banditer.
Herre Kira själv, har anställt oss för att uppträda på hans bröllop.
Jag har brev och tillstånd som bevisar det.
Det behövs inte. Vi såg er uppträda i Ako.
- Ni är Herre Asanos män! - Vi behöver er hjälp.
Kai.
Förlåt för att jag inte har tackat när du besegrade besten och räddade mitt liv.
En samuraj, gottskriver sig inte för andras segrar.
Det här tillhörde Basho.
En samuraj bär två svärd.
När ett brott begås ostraffat, är världen i obalans.
När fel inte är hämnade, ser himlen ner på oss i skam.
Vi måste också dö för att hämndens cirkel ska slutas.
Vi lämnar en skrift av vårt mod, efter oss-
-så världen kommer att veta vilka vi var och vad vi gjorde.
Ikväll ska vi återta vår heder och hämnas vår herre.
Ingen av oss vet hur länge vi ska leva, eller när vår tid är kommen.
Men snart är allt som är kvar av våra korta liv-
-den stolthet våra barn känner när de säger våra namn.
Kai.
Vi avslutar det här nu.
Nu, är vi 47.
Vad ser du?
Tecknen är goda. Snart kommer du att resa långt.
I varje stad och by, bugar människorna inför dig.
Halt!
Släpp igenom dem.
Fem minuter!
Herre Kira, vi är stolta över att ge er vårt uppträdande i bröllopsgåva.
Skada inte prinsessan!
Kai!
Ta dem!
Stanna där!
Jag visste att du skulle komma.
Ingenting kan hålla mig borta från dig.
Ingenting, halvblod? Inte ens döden?
- Jag vet vad du är. - Du har ingen aning.
- Jag är inte rädd för dig. - Det borde du vara.
Känn djupet av min herres mod.
I Herre Asano, av Akos namn!
För Herre Asano!
Chikara.
Vila nu, min Herre. Du är hämnad.
Oishi. Jag gav dig en befallning som förbjöd dig att hämnas.
Förlåt mig, Ers Höghet.
Men en man kan inte leva under samma himmel som sin herres mördare.
Allt jag begär är respekt för mina män.
De är modiga, min Herre.
De modigaste jag vet.
Jag ber er att låta dem dö, med den värdighet de förtjänar.
För er olydnad, borde ni alla bli avrättade som simpla brottslingar.
Men du och dina män följde Bushidos gamla sätt att att hedra er herre-
-och för att hämnas svek.
Jag ser bara samurajer framför mig.
Jag ger dig en samurajs död, att begravas vid din herres sida, med heder.
Tack, Ers Höghet.
Lady Asano, är som sin far.
Hon kommer att göra Ako, betydelsefullt igen.
Ja.
Jag vet.
Min far sa till mig, att den här världen, var bara en förberedelse inför nästa.
Att allt vi kan begära är att vi lämnar den efter att ha älskat-
-och varit älskade.
Jag kommer att söka efter dig genom 1.000 världar-
-och 10.000 livstider, tills jag hittar dig.
Jag kommer att vänta på dig i dem alla.
Vänta!
Chikara, son till Oishi, kom fram.
Oishi, jag tänker inte förneka vårt land din blodslinje.
Din son ska leva, för att tjäna Ako, som du och dina samurajer har gjort.
Jag kommer att söka efter dig genom 1.000 världar och 10.000 livstider-
-tills jag hittar dig.
Översättning: ammi [STfA].
Minnet av de 47 Ronin, som satte plikt och rättvisa före sin rädsla för döden-
-har levt genom århundradena-
-som ett av de största exemplen på heder och lojalitet i den japanska kulturen.